![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhErjta3WeadPhHLcdQo9Da6yXE4rtAk2sRTnhxG73yQLvdb_x6h6HPk6Z2nO61tTuHHBKf9cDyaWam7aud8WZaGivdsrwoBvsyGODK25vfUlys0ufq_ry2uZ81anlxBBerGZZhobrX36M/s200/crossroads.jpg)
Na focus.de naletela sam na jedan interesantan tekst o metodama donošenja važnih odluka i odlučila da neka svoja zapaženja objavim ovde na blogu.
Zapitamo li se ponekad kako i na osnovu čega donosimo važne odluke u životu? Mnogi od nas sigurno imaju tu dilemu da li treba odlučiti pomoću razuma ili konsultovati intuiciju. Najrasprostranjenija metoda jeste svakako razumno odlučivanje, ona važi i za najpouzdaniju. Međutim, da li je sve baš tako?
Sigurno ste čuli za onu poslovicu: "Jutro je pametnije od večeri". Ona nam upravo govori o tome da je pre donošenja svake važne odluke najbitnije opustiti se i prespavati noć do sledećeg jutra. Ova metoda jeste efikasna i upravo nam ona govori koliko je intuicija veoma bitna stavka u odlučivanju. Zašto je to tako?
Uzmimo u obzir da mi većinu stvari svakodnevno obavljamo uz pomoć razuma, neprestano učimo i logički rešavamo probleme, pri tom koncentrišući se na njih. Zamislimo sada, da naš mozak mora da preradi sve za kratko vreme i donese odgovarajuću odluku. Pod 'sve' se podrazumeva prošlost, činjenično stanje i posledice, te nijanse i moguće varijante svakog od tih stanja pojedinačno.
Takav zadatak bi za naš mozak predstavljao ogromno opterećenje. To je zapravo i razlog što se on nalazi ponekad u "stand by" modusu. Kroz to stanje on se odmara, a ostalo čine emocije, odnosno nervni impulsi pohranjeni u mozgu kojima se ovaj služi da bi brže i kvalitetnije mogao da donese pravu odluku. Za njega su ti podražaji jedna vrsta prečica.
Ove prečice su naša intuicija. Ona proizilazi iz naših pređašnjih iskustava. Nažalost, ova iskustva mogu da utiču negativno na donošenje odluka, što u prenesenom smislu označava više straha i nesigurnosti. Možda je to razlog što se u većini slučajeva oslanjamo na naš razum ne pridajući intuiciji važnost koju zaslužuje?
U ovakvim situacijama veoma je važno pažljivo oslušnuti svoje unutrašnje biće i razumeti šta je to što smo doživeli, a da je prouzrokovalo strah i nesigurnost. Naravno, ovo ' gledanje u sebe' zahteva angažovanje razuma, tj. koncentraciju.
Iz navedenog da se zaključiti da je jedan dobar balans između srca i glave potreban. Takvo nešto moglo bi se opisati kao poslovni odnos između šefa i zaposlenih. A šef kaže: "Moja firma ne može uspešno da posluje ako su joj zaposleni umorni, iscrpljeni i preopterećeni. Zato, pre donošenja važnih odluka, slobodno uzmite odmor i dobro odspavajte."
37 comments:
Сјајан текст! Апсолутно се слажем с тобом, мада ја доста ствари урадим у афекту иако знам да је јутро паметније од вечери ;)
Nisam sigurna da intuicija predstavlja naša pređašnja iskustva. Pre bih rekla da je to nešto iskonsko u nama, taj unutrašnji glas. Razum mu često protivureči, argumentima - logičkim. Možda neke odluke treba doneti razumom, a neke sasvim sigurno intuicijom. Zapravo, mene su odluke koje sam donosila razumom često demantovale u životu, dok je intuicija nepogrešiva. Razum nekako magli, iako se čini da vedri. U životu i nema baš puno logike, zar ne?
Retka Zverka me je pretekla - slažem se u potpunosti s njenim mišljenjem. Međutim, moram da dodam kako zavidim ljudima s jakom intuicijom. U ovim godinama svi misle kako sam intuitivna, a u stvari sam za taj svoj nepogrešivi "unutrašnji glas" platila dobru školarinu udaranja glavom u zid, iz sve snage.
Ako si se rodila intuitivna, samo pusti da te vodi. Ne moraš da ponavljaš tuđe greške - logika mi se isplatila samo za školu, za život nema (skoro nikakvu) upotrebnu vrednost.
Нема логике користити логику. Кажем вам ја, који тражим логику у свему што видим. Зато се тако често питам "ШКК?!"
Али ја ипак највише волим логику, врло ретко сам интуитиван и морам признати да упркос томе ретко грешим у процени :D
Before you make a decision, decide whether you have a better head or a better heart. - naisla sam jednom na ovakav nekakav citat i slazem se potpuno. Nekad mi se cini da se moja glava previse boji da ista uradi.
Odličan post! Super je prespavat odluku, samo kad nas brige toliko ne more da ne možemo spavat, hehehehe :)))) kiss
Ovo definitivno jeste tema za razmišljanje! Lepo si rekla, prava stvar je naći adekvatan balans, ali to je ujedno i najteža stvar! Logika i intuicija se retko kada slažu i poklapaju, ali jedno ipak prevagne. Ponekad je logički slušati intuiciju, ponekad intuitivno postupimo logički! Ko bi ga znao. Trudim se da moji postupci budu promišljeni i racionalni, ali nekad se jednostavno prepustim i intuiciji. To se u prvi mah možda učini pogrešnim, ali se najčešće na duže staze pokaže kao prava stvar.
Juče baš odgledah jednu epizodu (genijalnog) Dextera, gde on u svojim mislima kaže: Neke naizgled slučajne stvari u prošlosti u budućnosti se pokažu suštinski bitnim i povezanim!
Sve naše odluke, naši izbori čine naš dosadšanji put. Nad ovom temom i ja sam prošle godine meditirao, inspirisan jednim nemilim dogadjajem. Ako nemaš ništa protiv, ostaviću ovde link, jer moja priča može biti dopuna tvojoj temi:
http://paradoksija.blogspot.com/2009/11/izbori-u-zivotu-efekat-leptira.html
@Olujo, hvala! I ja takođe mnogo stvari uradim u afektu, pa se posle kajem, zapravo mi je krivo što nisam promislila. Mada, nije afekt uvek loš.
@Zverinje, moje mišljenje jeste da našoj intuiciji prethode pređašnja iskustva. Kad imamo "onaj neki osećaj" često jeste rezultat nekih negativnih feedback-ova koji su se već desili. Pošto je razum u većini svakodnevnih stvari umešan, samo njemu prepuštati donošenje odluka, bilo bi ipak neproduktivno. ALi zato su tu emocije da mu pripomognu. Ja se u životu često vodim razumom a pri tom mislim da je intuicija nešto ezoterično. ALi, zapravo, slažem se s tobom, da je intuicija u dosta slučajeva nepogrešiva.
@Miljo, upravo tako. Udaranje glavom ne vodi nikuda. Nisam se rodila intuitivna :)zapravo ne puštam da me vodi intuicija.
@Tomča, volim i ja logiku, ali ponekad treba pustiti samo osećaj da nas vodi. Ko smo mi da kažemo šta je logično? I da li to što je logično mora i da bude prava odluka? Nijanse su u pitanju.
@D.Dobar je citat. Treba kalkulisati gde i kada nam je intuicija pomogla, a gde razum. I onda odlučiti.
@Lilly, hvala! Ima u tome nešto. Ako spavanje ne pomaže, uvek može neki drug vid skretanja pažnje od besomučnog razmišljanja :)
@Marijane, hvala na linku, naravno da nemam ništa protiv. Smatram da nije bitno logički postupiti, bitno je pravilno postupiti, odnosno pravilno doneti odluku, a onda više nije bitno da li je logična ili ne. ALi odoh da pogledam tvoj tekst :)
Фанатик био, фанатик ост'о, логика 100% :D
@Jungie, ali intuicija nije rezervisana samo da percipira negativne događaje. Radi i za pozitivno. Tako da... hehehehe, ja volim svoju intuiciju. I samo onda kada je nisam poslušala, zajebala sam se. U odgovoru @Marjanu si spomenula PRAVILNO. Kako znaš da je odluka pravilno donešena? Na osnovu kojih merila?
Звери, вероватно је мислила на правила извођења у логици ;)
Иначе, Марјанов текст сам читао поодавно, натерао ме је да размислим о свему и надградим свој начин размишљања...
@Zveri, naravno da nije, kad sam poslala komentar palo mi je na pamet da bi mogla da se uvatiš za to ;)Zaista, sad bi mogla da se pokrene tema: Verujemo li više pozitivnom ili negativnom osećaju? :)Ovo da, napisah kao koment na njegovom blogu, i tzv. pogrešne odluke,su prave odluke, ako smo naučili nešto iz njih.
@Tomča, upravo sam pročitala Marjanov tekst koji je zaista sjajan i tera na menjanje dosadašnjeg načina razmišljanja o onim stvarima "Šta bi bilo kad bi bilo?".
@Jungie, poetski rečeno, ko pijana plota. A nisam. Ne mogu sada da se vadim. :)) Verujem i jednom i drugom. U stvari, nije bitno da li su prave ili pogrešne, sve dok nam je prihvatljivo da živimo sa svojim odlukama. Onda su sve prave. :))
@Zverinje, slažem se s tobom, sis :)Poenta jeste u tome živeti s njima. I poenta je da uključimo naše prečice pri odlučivanju, da bi rezultat bio optimalan.
@Jungie, sis, jeste, nego još malo da te davim. Optimalan rezultat? Zar ti to ne zvuči kao Fordovska optimalna raspodela po fabričkim trakama? Onako, dehumanizovano, robotizovano. :)
Volim taj pridev, zveri, jer ne kaže mnogo šta, jednostavno je, pa, optimalan. :))
@JQ, neje baš klasičan pridev, ne gradira se, iako ga većina gradira, tj. optimalno je, ili nije, ali nije mi namera da pametujem. No, primetila sam poređenje tog prideva, pa bolje onda to i da kažem. ;)
Интуицији верујем само када је процена времена у питању (из неког разлога увек у минут погађам које је тачно време). И можда је користим некад на тестовима када нисам сигуран; систем "ово лепше звучи, могло би бити тачно". :)
О посту не морам превише да пишем, ти и сама знаш моје мишљење о оваквим научно-публицистичким комбинацијама :) Лепо си рекла- можда интуицији не придајемо важност колико она то заслужује.
Šta god da je u pitanju, ja znam za sebe da sam apsolutno podređena svojoj intuiciji i da sam davno digla ruke od logike. Nije baš uvek ispadalo dobro po mene, ali tako je.
Inače, malo mi je mističan ovaj dizajn za kraljicu džungle, ali je svakako lep.
@Zverinje, onda je adverb. Kraj priče. :P :))
@Stefane,imaš taj osećaj za feeling :) I taj sistem "ovo lepše zvuči" je l' funkcioniše, i šta je to što je u tom slučajau "lepše", ono što je logično?
@Mamarilis, zašto kažeš da si podređena? Uvek pratiš samo osećaj?
Što se dizajna tiče, znaš da nije ni prvi ni poslednji, ja to stalno menjam, vidiš lepo da su svi oguglali na to, što je dobro, jer imam više slobode, a ne smaram, hihi :)A mistika, ovaj, da, ima tu nešto ;)
Donošenje odluka je kao pranje sudova. Najbolje ako to radi neko drugi. A ako već moraš sam - poželjno je da bude brzo, efikasno, i rutinski...
Intuicija, je l' to ono, sto bi nasi stari rekli, a gut feeling?
Joj, nisam dobar nikako u tome, al' bas ono nikako. Kad moram neku odluku da donesem ne spavam citavu noc i ujutro sam ko zombi. Pa gdje ces takva covjeka za odluku od znacaja traziti? I sta kaze poslovica:"Jutro je pametnije od veceri". Eh...
Sala, sala, Jungle Queen, dobar tekst, samo bih da ponovim sto je neko vec spomenuo u komentarima. Zavidim ljudima jake intuicije.Volio bih da sam jedan od njih...
Preumorna sam, kod Zverke sam se uzdržala od lupetanja, ali ovde ne mogu. Dakle... Pročitala sam tekst, a komentare nisam, nego sam vam svima zavirila u profile da vidim šta ste u horoskopu i sad vas sve poznajem. Intuitivno. (Ovakve stvari inače ne radim ujutru, samo u sitne sate :)
@Miodraže, ne bih se složila s tobom. Donošenje odluka nije rutinski proces, dok pranje suđa jeste ;) Lično volim da odluke donosim sama, šta god da odlučim sebi sam odlučila :))
@Dijete, može biti i bad feeling, bem li ga :))Verujem da se intuicija da uvežbavati. ALi same same, i ja sam glavom-udaračica :) Veliki pozdrav preko bare!
@Vale, bitno je da si tekst pročitala :) Šta ti govori tvoja intuicija i gde nam vide sve horoskopske znakove? :)
U Fami o biciklistima Basara objašnjava da vrijeme ne postoji onako kako ga mi zamišljamo, te da smo svoje odluke donijeli-u budućnosti.
Zapravo, ako u ovom momentu imaš neku dilemu, i gledaš kako da je razriješiš i kakvu odluku da doneseš, treba da znaš, po Basari, da si odluku već donijela u budućnosti. U tom smislu Basara objašnjava kako su pripadnici tajnog reda Ružinih biciklista pripremali atentat na Franca Ferdinanda-četrnaest godina nakon atentata u Sarajevu :)
Ne kažem da se slažem sa takvim razmišljanjem, samo sugerišem na teoriju o predestinaciji, po kojoj je sve već odredjeno. Basara bi dodao-u budućnosti :)
A ti sad kontaj jel` ovo spam :P
Свиђа ми се Милков коментар, и мада нисам читао Басару контам да је тако нешто не само могуће него и сасвим логично. Зато се и не треба супротстављати својим изборима и ситуацијама у којима се налазимо, већ их треба прихватити као нешто што је иманентно. Нешто се десило јер смо ми тако хтели, иако тога можда нисмо свесни :)
То објашњава и појаву дежавија. Jea :D
@Milko, kapiram, zapravo se Basara služi savremenom srpskom gramatičkom konstrukcijom tj, takozvanim "prošlim vremenom u budućnosti". Primer za tu konstrukciju bio bi već milijardu puta citiran izraz: "Jebo sam te kad te stignem." Pa, prema tome, pripadnici reda Ružinih biciklista jebaše mamicu Francu Ferdinandu i pre nego što su zapravo pripremili taj atentat :))
Jungle, bejb :D
@Tomcaa, da, Milko je izneo zapravo jednu veoma pametnu konstataciju, a ti si je učinio i razumljivom. Hvala ti na tome. P.S. Mogao bi da pišeš o fenomenu dežavija :)
@Milko, slobodno me označi kao spamerku sopstvenog bloga :)
Odlučio sam (da ne bude spam :P) da te označim drugim nekim oznakama :P
Što reči na sve napisano nego odlično i jako zanimljivo promišljanje.
Tvoj blog je zanimljiv i to si jednostavno TI!
Sviđaš mi se jer si "svoja" i ne kopiraš nikog, pametno razmišljaš i iskrena si.
Sve pohvale draga!
Šaljem ti veliki pozdrav iz snijegom zatrpane Rijeke.
@Hvala puno Zondra, cvetam zbog ovog tvog komplimenta :)Nekad sam svoja, nekad nisam sva svoja :D
Veliki pozdrav u snegom zatrpanu Rijeku iz snegom zatrpane Hermanije :)
Не знам више ни шта бих додала на све ове коментаре, све што мислим и што треба да стоји је већ речено :)
Генијално је написано, баш као и увек :)
Видим да често мењаш дизајн... И сваки пут ми се све више свиђа.
Hvala SMilice na lepom komentaru :) Što se tiče dizajna, ovaj želim da zadržim, ako je ikako moguće ;)
Hm, uvek me moja intuicija dobro vodi. Sada, kada iščitah komentare, pitam se?
No, neka me intuitivne.
@Elektra, nije valjda da si čitala sve te komentare? ;) Neka tebe intuitivne, čini mi se da sam ti već poželela dobrodošlicu, hm, a možda i nisam? :)
svaka ti na mestu. Bra'o
Постави коментар